[en:theo:gen] att manifestera det gudomliga inre.
Svampar, kaktusar, lianer och andra växter har använts i tusentals
år i helande syfte.
En andlig ceremoni kan ha många syften.
Att finna sammanhang, att få kontakt med livets väsen och med universum är helande.
Helandeceremonin bör ske i ett sammanhang där det är accepterat och där omgivningen förstår vad som händer och kan ge stöd och hjälp. I alla traditionella kulturer där man använder entheogener är ceremonin omgärdad med myter som kan sätta upplevelsen i ett sammanhang. En stark psykedelisk upplevelse som man inte kan ta till sig (integrera) kan lätt skapa förvirring och splittring istället för helande. Man bör därför alltid ha med sig en erfaren person som kan sätta upplevelsen i ett sammanhang.
De vanligaste hindren för integrering i västvärlden är den materiella världssynen som begränsar människans förståelse för andliga upplevelser. Även rigida och trångsynta religiösa föreställningar kan ställa till problem. Den bästa attityden inför en andlig helandeceremoni med entheogener är att vara öppen för alla typer av upplevelser, och att man tillåter sig att uppleva dem, i tillit till att man har god vägledning av växtens ande och av shamanen. Vågar man inte släppa kontrollen och lita på den inre helande kraften kan det vara olämpligt att delta i en entheogenceremoni.
De mest kända
entheogenerna är Peyote (Kaktus), Teonanacatl (Svamp) samt Ayahuascha
(en blandning av bark och blad från djulgeln). Extrakt från dessa
har visat sig fungera lika bra, t.ex. Meskalin och Psilocybin.
Bilder från en deltagare som genomgår döds-och återfödelse efter att ha tagit toppslätskivling:
"...efter flera timmar av odefinierat innehåll kristalliserar sig en bild av mig själv som ett foster som dels ligger inne i livmodern, dels flyter fritt i universum...."
"plötsligt känns tillvaron förgiftad och fientlig... försvar mot upplevelsen träder in och gör bilderna diffusa och omöjliga att känna igen...."
bra länkar om shamanskt botande:
|